ТРИБОКОРОЗІЙНА ТРИВКІСТЬ ВУГЛЕЦЕВИХ СТАЛЕЙ З ЕЛЕКТРОДУГОВИМИ ПОКРИТТЯМИ З ПОРОШКОВИХ ДРОТІВ 60Х15Р2ГС ТА 75X19Р3С2 - Винар, В.; Головчук, М.; Василів, Х.; Гвоздецький, В.; Рацька, Н.; Рудковський, Є. (Вісник Львівського національного університету природокористування. Серія «Агроінженерні дослідження», 2019)
Стаття присвячена дослідженню електродугових покриттів з порошкових дротів 60Х15Р5ГС і 75Х19З3С2. Електродугові покриття мають гетерогенну структуру, що складається з мартенситної матриці, зміцненої дрібнодисперсними включеннями боридів FeCrB та FeCr2B. Твердість покриття із ПД 60Х15Р2ГС становить 560 HV, із ПД 75Х19Р3С2 – 545 HV. Досліджено корозійні і трибокорозійні характеристики електродугових покриттів з порошкових дротів (ПД) 60Х15Р5ГС і 75Х19З3С2 у розчинах 3 % NaCl; 3 % NaCl + 0,025 % (NH4OH) і 3 % + Н2S (нас.). У всіх середовищах на анодних поляризаційних кривих електродугових покриттів (ЕДП) відсутні ділянки пасивації, а значення густини струмів корозії є в межах одного порядку 0,02 … 0,05 мА/см2). Зі зростанням рН розчинів від 4 до електродні потенціали електродугових окриттів зміщуються в область анодних значень, а струми корозії знижуються. У сірководневому середовищі на поверхні покриттів формуються сульфідні сполуки, які при терті виконують роль твердої змазки, зменшуючи адгезійну складову контактної взаємодії, що сприяє зниженню коефіцієнтів тертя і зносу матеріалу. В аміачному середовищі в зоні контактування формуються азотовмісні плівки, що сприяє підвищенню коефіцієнта тертя. У вільноаерованому 3 % NaCl трибокорозійна тривкість покриттів найнижча. Депасивуючі іони хлору в середовищі пришвидшують корозію покриттів, а сукупна дія корозійного й механічного чинників при терті призводить до зниження зносотривкості. Сульфід- і азотовмісні вторинні структури, утворені на поверхні газотермічного покриття в корозійних середовищах, можуть суттєво знизити негативний вплив як корозійного, так і трибологічного чинників. Показано, що покриття, отримане електродуговим напиленням з ПД 75Х19З3С2, володіє вищою корозійною і трибокорозійною тривкістю. Стійкість до корозії забезпечує, зокрема, вищий вміст хрому, а однією з причин вищої зносотривкості є присутність карбідних і боридних фаз, що забезпечують підвищену твердість покриття.